![Zomrel významný hudobný kritik Jiří Černý](https://www1.teraz.sk/usercontent/photos/0/2/d/4-02d23b29c6e9d9e76f831237eab55f7f322d54d5.jpg)
Jeden z najznámejších českých novinárov pôsobil v časopisoch Melodie a Mladý svět, v novembri 1989 bol pri založení Občianskeho fóra.
Autor TASR
,aktualizované Praha 18. augusta (TASR) - Vo veku 87 rokov zomrel vo štvrtok významný český hudobný publicista Jiří Černý. O jeho úmrtí informoval novinár Jan Rejžek. TASR prevzala správu z portálu TN.cz televízie Nova.
Černý zomrel v nemocnici v pražskej štvrti Dejvice. Mal dlhodobé problémy s pohybom. Je jediným nehudobníkom v českej histórii, ktorý bol uvedený do Siene slávy Akadémie populárnej hudby.
Jeden z najznámejších českých novinárov pôsobil v časopisoch Melodie a Mladý svět, v novembri 1989 bol pri založení Občianskeho fóra.
Svojim typickým hlbokým hlasom predstavoval hudobníkov na vlnách Československého a neskôr Českého rozhlasu. Jeho najslávnejším programom bola séria Dvanásť na hojdačke, kde v roku 1969 prvýkrát zaznela pieseň Karla Kryla Bratříčku, zavírej vrátka.
V 70. rokoch 20. storočia cestoval po českých mestách so svojím programom na počúvanie Antidiskotéka. Publiku púšťal zaujímavé nahrávky s vlastným komentárom. Tieto albumy často neboli dostupné vo vtedajšom totalitnom Československu alebo ich úrady zakázali.
Jeho výber hudby formoval generácie hudobných fanúšikov. S programom Ro(c)kování cestoval po ČR až do roku 2022. Vydal o hudbe niekoľko kníh a výberov textov, v ktorých zhrnul svoju 60 rokov trvajúcu kariéru hudobného kritika.
Černý 24. novembra 1989 na pódiu pražského divadla Laterna Magika spolu s budúcim prezidentom Václavom Havlom a bývalým šéfom KSČ Alexandrom Dubčekom oznámil, že komunistické vedenie "dalo svoje funkcie k dispozícii".
Jeho zásluhou tiež pred 100-tisícovým davom na Václavskom námestí zaspievala Marta Kubišová pieseň Modlitba pro Martu. Uviedol tam aj Karla Kryla aby spoločne s Karlom Gottom zaspievali československú hymnu.
Po revolúcii zostal hudbe verný a hneď v roku 1990 založil časopis Rock&Pop.
Novinár Rejžek vzdal poctu Černému, s ktorým pôsobil v časopise Melodie, odkazom: "Ďakujem za všetko, tati."
Profil hudobného publicistu a kritika Jiřího Černého
Jiří Černý sa narodil 25. februára 1936 v Prahe. V rokoch 1951 – 1955 vyštudoval stavebnú priemyslovku, v rokoch 1955 – 1960 pokračoval v štúdiu na katedre žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Karlovej. Mal blízko nielen k hudbe, ale aj k športu, (aktívne a úspešne sa v mladosti venoval lukostreľbe), a tak sa zamestnal ako športový novinár v časopise Československý sport.
V rokoch 1963 – 1965 viedol kultúrnu rubriku obľúbeného časopisu Mladý svět. Potom už pôsobil ako hudobný publicista a kritik v slobodnom povolaní s výnimkou rokov 1971 – 1973, keď pracoval ako tlačiarenský korektor a v období rokov 1973 – 1977 učil na Ľudovej škole umenia v Prahe.
Jeho prvým textom o hudbe bola recenzia inscenácie Bizetovej opery Carmen v Smetanovom divadle, ktorá vyšla 28. marca 1956 v novinách Večerní Praha. Hoci sa Jiří Černý venoval aj vážnej hudbe, postupne sa do centra jeho záujmu dostávala populárna, rocková i folková hudba.
V rokoch 1964 – 1969 pripravoval a neskôr uvádzal so svojou vtedajšou manželkou Miroslavou Filipovou rozhlasovú hitparádu Dvanáct resp. Čtrnáct na houpačce. V rokoch 1966 – 1967 uvádzal vlastný program Desky načerno v rozhlasovej relácii Mikrofórum. Úzko spolupracoval s Karlom Krylom na jeho albumoch, produkoval jeho platňu Bratříčku, zavírej vrátka.
Počas normalizácie Černý nemohol spolupracovať s Československým rozhlasom, keď uviedol do vysielania protiokupačnú pieseň Jaroslava Vomáčku známu refrénom "Běž domů, Ivane".
V období nepriazne organizoval tzv. antidiskotéky – kultúrne programy, na ktorých poslucháčom predstavoval náročnejšiu hudbu i jej interpretov. Neskôr zmenil názov na Ro(c)kování, pretože napriek predpone "anti" v slove "antidiskotéka" mali mnohí návštevníci dojem, že ide o tanečnú akciu. Stal sa aktívnym prispievateľom hudobného časopisu Melodie.
V Novembri '89 bol aktívnym účastníkom Nežnej revolúcie. Stal sa členom Koordinačného centra Občianskeho fóra, moderoval politické diskusie a v médiách komentoval nielen hudobné, ale aj politické a spoločenské udalosti.
Práve on 24. novembra 1989 na pódiu pražského divadla Laterna Magika spolu s budúcim prezidentom Václavom Havlom a bývalým šéfom KSČ Alexandrom Dubčekom oznámil, že komunistické vedenie "dalo svoje funkcie k dispozícii".
Jeho zásluhou tiež pred 100-tisícovým davom na Václavskom námestí zaspievala Marta Kubišová pieseň Modlitba pro Martu. Uviedol tam aj Karla Kryla aby spoločne s Karlom Gottom zaspievali československú hymnu.
Odmietol ponuku stať sa ministrom kultúry a venoval sa naďalej hudbe. V rokoch 1990 – 1992 bol šéfredaktorom časopisu Rock & Pop, obnovil spoluprácu s Českým rozhlasom aj s Českou televíziou a mnohými ďalšími médiami.
Zoznam hudobníkov, ktorým sa venoval vo svojich programoch či kritikách, je nesmierne rozsiahly – popri rockovej klasike či náročnejších žánroch akceptoval i novšie hudobné štýly ako je hip-hop či soul, verný tiež zostal vážnej hudbe, predovšetkým opere. Bol producentom niekoľkých hudobných albumov a autorom resp. spoluautorom viacerých kníh o populárnej hudbe – medzi nimi napríklad knihy Poplach kolem Beatles, ktorú zostavil so svojou manželkou a išlo o prvú publikáciu o legendárnej skupine mimo anglosaského sveta.
V roku 1990 získal Jiří Černý Zlatú Portu – najvyššie uznanie za zásluhy o festival Porta zameraný na folkovú či country hudbu, a tiež cenu Českého hudobného fondu za kritickú činnosť. V roku 2013 mu udelili Cenu Ministerstva kultúry ČR za prínos v oblasti hudby a v roku 2020 ho pri udeľovaní hudobných cien Anděl uviedli ako prvého "nemuzikanta" do Siene slávy Akadémie populárnej hudby.
"Časy, keď sa muzikanti obávali kritikov, sú dávno za nami. Reklama a peniaze hrajú dnes takú rolu, že kritika nemá veľký vplyv – a oni to dobre vedia," povedal tiež v jednom z rozhovorov.
S programom Ro(c)kování cestoval po ČR až do roku 2022.
Zdroj: ct24.cz
Černý zomrel v nemocnici v pražskej štvrti Dejvice. Mal dlhodobé problémy s pohybom. Je jediným nehudobníkom v českej histórii, ktorý bol uvedený do Siene slávy Akadémie populárnej hudby.
Jeden z najznámejších českých novinárov pôsobil v časopisoch Melodie a Mladý svět, v novembri 1989 bol pri založení Občianskeho fóra.
Svojim typickým hlbokým hlasom predstavoval hudobníkov na vlnách Československého a neskôr Českého rozhlasu. Jeho najslávnejším programom bola séria Dvanásť na hojdačke, kde v roku 1969 prvýkrát zaznela pieseň Karla Kryla Bratříčku, zavírej vrátka.
V 70. rokoch 20. storočia cestoval po českých mestách so svojím programom na počúvanie Antidiskotéka. Publiku púšťal zaujímavé nahrávky s vlastným komentárom. Tieto albumy často neboli dostupné vo vtedajšom totalitnom Československu alebo ich úrady zakázali.
Jeho výber hudby formoval generácie hudobných fanúšikov. S programom Ro(c)kování cestoval po ČR až do roku 2022. Vydal o hudbe niekoľko kníh a výberov textov, v ktorých zhrnul svoju 60 rokov trvajúcu kariéru hudobného kritika.
Černý 24. novembra 1989 na pódiu pražského divadla Laterna Magika spolu s budúcim prezidentom Václavom Havlom a bývalým šéfom KSČ Alexandrom Dubčekom oznámil, že komunistické vedenie "dalo svoje funkcie k dispozícii".
Jeho zásluhou tiež pred 100-tisícovým davom na Václavskom námestí zaspievala Marta Kubišová pieseň Modlitba pro Martu. Uviedol tam aj Karla Kryla aby spoločne s Karlom Gottom zaspievali československú hymnu.
Po revolúcii zostal hudbe verný a hneď v roku 1990 založil časopis Rock&Pop.
Novinár Rejžek vzdal poctu Černému, s ktorým pôsobil v časopise Melodie, odkazom: "Ďakujem za všetko, tati."
Profil hudobného publicistu a kritika Jiřího Černého
Jiří Černý sa narodil 25. februára 1936 v Prahe. V rokoch 1951 – 1955 vyštudoval stavebnú priemyslovku, v rokoch 1955 – 1960 pokračoval v štúdiu na katedre žurnalistiky na Filozofickej fakulte Univerzity Karlovej. Mal blízko nielen k hudbe, ale aj k športu, (aktívne a úspešne sa v mladosti venoval lukostreľbe), a tak sa zamestnal ako športový novinár v časopise Československý sport.
V rokoch 1963 – 1965 viedol kultúrnu rubriku obľúbeného časopisu Mladý svět. Potom už pôsobil ako hudobný publicista a kritik v slobodnom povolaní s výnimkou rokov 1971 – 1973, keď pracoval ako tlačiarenský korektor a v období rokov 1973 – 1977 učil na Ľudovej škole umenia v Prahe.
Jeho prvým textom o hudbe bola recenzia inscenácie Bizetovej opery Carmen v Smetanovom divadle, ktorá vyšla 28. marca 1956 v novinách Večerní Praha. Hoci sa Jiří Černý venoval aj vážnej hudbe, postupne sa do centra jeho záujmu dostávala populárna, rocková i folková hudba.
V rokoch 1964 – 1969 pripravoval a neskôr uvádzal so svojou vtedajšou manželkou Miroslavou Filipovou rozhlasovú hitparádu Dvanáct resp. Čtrnáct na houpačce. V rokoch 1966 – 1967 uvádzal vlastný program Desky načerno v rozhlasovej relácii Mikrofórum. Úzko spolupracoval s Karlom Krylom na jeho albumoch, produkoval jeho platňu Bratříčku, zavírej vrátka.
Počas normalizácie Černý nemohol spolupracovať s Československým rozhlasom, keď uviedol do vysielania protiokupačnú pieseň Jaroslava Vomáčku známu refrénom "Běž domů, Ivane".
V období nepriazne organizoval tzv. antidiskotéky – kultúrne programy, na ktorých poslucháčom predstavoval náročnejšiu hudbu i jej interpretov. Neskôr zmenil názov na Ro(c)kování, pretože napriek predpone "anti" v slove "antidiskotéka" mali mnohí návštevníci dojem, že ide o tanečnú akciu. Stal sa aktívnym prispievateľom hudobného časopisu Melodie.
V Novembri '89 bol aktívnym účastníkom Nežnej revolúcie. Stal sa členom Koordinačného centra Občianskeho fóra, moderoval politické diskusie a v médiách komentoval nielen hudobné, ale aj politické a spoločenské udalosti.
Práve on 24. novembra 1989 na pódiu pražského divadla Laterna Magika spolu s budúcim prezidentom Václavom Havlom a bývalým šéfom KSČ Alexandrom Dubčekom oznámil, že komunistické vedenie "dalo svoje funkcie k dispozícii".
Jeho zásluhou tiež pred 100-tisícovým davom na Václavskom námestí zaspievala Marta Kubišová pieseň Modlitba pro Martu. Uviedol tam aj Karla Kryla aby spoločne s Karlom Gottom zaspievali československú hymnu.
Odmietol ponuku stať sa ministrom kultúry a venoval sa naďalej hudbe. V rokoch 1990 – 1992 bol šéfredaktorom časopisu Rock & Pop, obnovil spoluprácu s Českým rozhlasom aj s Českou televíziou a mnohými ďalšími médiami.
Zoznam hudobníkov, ktorým sa venoval vo svojich programoch či kritikách, je nesmierne rozsiahly – popri rockovej klasike či náročnejších žánroch akceptoval i novšie hudobné štýly ako je hip-hop či soul, verný tiež zostal vážnej hudbe, predovšetkým opere. Bol producentom niekoľkých hudobných albumov a autorom resp. spoluautorom viacerých kníh o populárnej hudbe – medzi nimi napríklad knihy Poplach kolem Beatles, ktorú zostavil so svojou manželkou a išlo o prvú publikáciu o legendárnej skupine mimo anglosaského sveta.
V roku 1990 získal Jiří Černý Zlatú Portu – najvyššie uznanie za zásluhy o festival Porta zameraný na folkovú či country hudbu, a tiež cenu Českého hudobného fondu za kritickú činnosť. V roku 2013 mu udelili Cenu Ministerstva kultúry ČR za prínos v oblasti hudby a v roku 2020 ho pri udeľovaní hudobných cien Anděl uviedli ako prvého "nemuzikanta" do Siene slávy Akadémie populárnej hudby.
"Časy, keď sa muzikanti obávali kritikov, sú dávno za nami. Reklama a peniaze hrajú dnes takú rolu, že kritika nemá veľký vplyv – a oni to dobre vedia," povedal tiež v jednom z rozhovorov.
S programom Ro(c)kování cestoval po ČR až do roku 2022.
Zdroj: ct24.cz